Filmen bygger på begivenheder, som fandt sted i West Virginia.
Er du der endnu? Jeg er tilbage igen.
Hvordan stavede du det? Var det med y til sidst?
Er du der, skat? Tag den nu. Tag den nu.
Nå, du er der ikke. Klokken er lidt over 18.
Vi ses derude. Farvel.
John.
Siger man, at Balkans fredsråd består eller er sammensat af 10 medlemmer?
- 12 medlemmer. - Tak.
- Består af. - Hva'
Tre gader er blevet spærret af, så vælg en anden vej.
- Hvad synes du, Cy? - Det giver dem sved på panden.
- Jeg sætter den på forsiden. - Fint. Vi ses på mandag.
Jeg må smutte.
Kommer min topjournalist ikke til bladets julefest?
Beklager. Mary venter på mig.
Stort hus, ikke? Det er et rent røverkøb.
Hvis I altså vil have det. Men der skal falde et bud i dag.
Tænk over det. Kig jer lidt omkring.
Tak, Brian.
Vi kigger bare.
- Nå, der er I. - Vi tjekker bare skabspladsen.
Fint. Jeg har gode nyheder. Huset er jeres, hvis I vil have det.
- Men I skal beslutte jer nu. - Vi tager det.
- Ved du, hvad jeg tænkte på? - At vi skal have en madras i skabet.
Nej.
Det var som en drøm, der gik i opfyldelse.
Kom her.
- Hvor hurtigt kan du køre? - Meget, meget hurtigt.
- Vi har købt et kæmpestort... - Vi har købt et hus.
Mary?
Kom du noget til? Sig noget.
Er du kommet noget til? Kan du høre mig?
Der er sket en ulykke.
Går det?
Rolig...
Det er jo bare mig.
Du så den ikke, vel?
Hvilket?
Hvad så du?
Jeg så ikke noget.
Der er noget galt med mig.
Det kaldes en glioblastoma. Det er en slags hjernesvulst.
Lægen siger, den er meget sjælden. En ud af 600.000 får det.
- Skyldes det ulykken? - Nej.
Den har været der længe.
- Er der intet, de kan gøre? - Nej.
De kunne ikke fjerne det hele.
Nu giver de hende kemo, så længe hun er stærk nok.
Hun ser ud til at have det bedre.
Det var da godt.
For to uger siden var vi ude at kigge på huse.
En dag kører man en tur i sin bil, og så peger universet på en og siger:
"Nå, der er I. Et lykkeligt par."
"Jeg har ledt efter jer."
Undskyld...
Hvorfor siger du det?
På grund af alt det her.
Jeg har ødelagt det hele.
Du har ikke ødelagt noget. Overhovedet ikke.
Jeg vil så gerne have, at du skal være lykkelig.
Du så den ikke, vel?
Ja...
- Hun var klar over det. - Hvilket?
Hun tegnede engle.
TO ÅR SENERE
Partierne dæmoniserer hinanden.
De overfører deres egen angst på offentligheden.
Det bryder folk sig ikke om. De er meget utilfredse.
Og folk øjner ikke nogen mulighed for ændringer.
Er der en mulig kandidat til præsidentvalget 2004?
- Der tales om Russ McCallum. - Virginias guvernør.
- Jeg sagde, hun skulle se det. - Hvem?
Peters veninde, Gwen.
Hun kommer i aften.
- Jeg når det ikke i aften. - Hvorfor smyger du dig udenom?
Jeg skal interviewe guvernøren. Jeg skal være i Richmond kl. 8.
McCallums sekretær har ringet. De har udskudt mødet til om aftenen.
Eddie, jeg...
Hun er ikke nogen ny Mary. Langt fra.
Men ved du hvad?
Det er der ingen, der er.
Jeg er ked af det, Ed.
Jeg er sikker på, at Gwen er sød. Måske en anden gang.
Klokken er et. Jeg er på vej til Richmond.
Vi tales ved.
Kom nu.
Undskyld, min bil er brudt sammen. Må jeg låne telefonen?
Det er ham.
Jeg har ventet dig.
Hvad fanden laver du? Luk døren.
Bliv der!
- Jeg ved ikke, hvad... - Hold kæft!
Connie er her, skat.
Hvordan står det til, Gordon?
Sænk nu lige geværet og fortæl mig, hvad der er sket.
Det er tredje nat i træk, at det svin dukker op her.
- Jeg hedder John Klein. Min bil... - Lad nu Gordon tale ud.
For to nætter siden, kl. 2.30, blev der hamret på døren.
Da jeg lukkede op, stod der en fyr, som ville låne telefonen.
Der var noget uhyggeligt ved ham, så jeg bad ham forsvinde.
Og hvem dukkede så op i går nat?
- Er du sikker på, det var mr. Klein? - Bombesikker.
- Forrykt. - Jeg er ikke forrykt!
- Hvad skete der så? - Jeg gennede ham bort.
Alligevel dukker han op igen. Jeg havde lov til at skyde dig.
- Kun hvis han trængte ind i huset. - Hva'
Jeg tænkte nok, at det dumme svin ville vende tilbage i nat.
Det var altså ikke mig. Jeg aner ikke, hvad der foregår.
Der er noget helt galt.
Jeg har aldrig set de mennesker før. Jeg er fra Washington D.C.
Det er bare min tegnebog.
Mit navn er John Klein.
- Washington Post? - Ja.
Må jeg komme ud af brusekabinen?
Vent udenfor, mr. Klein.
Jeg forhører mig lige om ham. Men lad være med at true folk.
- Næste gang ringer du efter mig. - Find ud af, hvad han vil.
- Så du har ikke set ham før? - Nej.
Men jeg hørte nogen banke. Tre nætter i træk.
Vi tales ved i morgen.
Jeg kører dig ind til byen. Medmindre du vil sove i bilen.
Du er langt fra Washington. Hvad laver du på disse kanter?
Jeg er bare på gennemrejse.
Vi ligger ikke lige ved en hovedvej.
Nu kan jeg kende dig.
- Fra D.C. Review. - Ser du det?
Vi er ikke alle sammen tumper.
- Så jeg er ikke anholdt? - Du har jo ikke begået indbrud.
- Har du haft bøvl med dem før? - Gordy og Denise? Nej.
De er gode nok. Der er bare sket så meget herude.
Du har stadig ikke fortalt, hvad du laver her midt om natten.
Jeg ved det ikke.
Hvor er jeg?
VELKOMMEN TIL POINT PLEASANT
- Kan du vise mig, hvor vi er? - Vi ligger lige på statsgrænsen.
Mod Ohio.
- Hvad tid kørte du fra Washington? - Klokken et.
Hvis jeg kørte 130, har turen taget seks timer.
Der må jo være en logisk forklaring.
Tænk ikke på din ven guvernøren. Det skal jeg nok ordne.
Tak, Eddie.
Den fungerer fint. Jeg kan ikke se, der er noget galt.
Sært.
- Hvor meget skylder jeg? - Ikke noget.
Der er jo ikke noget galt.
Mr. Smallwood.
Jeg vil bare undskylde misforståelsen i nat.
Er De sikker på, at det er mig, De har set?
Hør her. Connie har ringet. Hun siger, at De er god nok.
Så jeg er villig til at slå en streg over det hele.
Jeg hverken drikker eller lyver.
Og så vidt jeg ved, er jeg ikke skør. Så hvis De beskylder mig...
Slet ikke.
Hør her.
Jeg aner ikke, hvordan jeg endte her. Jeg vidste slet ikke, hvor jeg var.
På et eller andet tidspunkt mellem 1 og 2.30 kørte jeg en omvej -
- og endte på vejen uden for Deres hus.
Men jeg husker intet om det.
Og så kalder De mig skør?
Jeg var bange for at finde dig her.
Du dukkede ikke op.
Trist. Jeg ville gerne have set, hvordan jeg så ud.
Jeg er en smule nysgerrig. I går sagde du, -
- at der var sket sære ting herude. Hvad tænkte du på?
- Det skal du ikke tænke på. - Jeg må vide det.
Folk fortæller mig om uforklarlige ting, de har set.
Du er jo byens strømer.
De kender mig.
Hvis der er andre her i byen, der føler sig lige så...
...forvirrede, som jeg gør, vil jeg gerne høre om det.
I de sidste par måneder har folk fortalt mig om sære oplevelser.
Og det er ikke byens sumpere, det er gode, kristne mennesker.
Det er folk, jeg har kendt altid. Og de er flove over at tale om det.
For det er svært at forklare.
Hørte skramlen.
Sær fornemmelse.
Røde øjne.
Møl-agtig.
Sære lys. Mystiske opkald. Dig. UFO-observationer er én ting.
Men hvad siger man, når folk siger, at de har set den her i deres have?
Hvad er der?
Min hustru døde for to år siden.
Hun så noget. Hun tegnede det.
Hvem har vist dig det her?
Det var lige her.
Dens hoved var 30 cm fra grenen, så den må have været 2,5 m høj.
Jeg var på vej i seng, da jeg lige kiggede ud ad vinduet.
Først så jeg kun to røde øjne.
Jeg blev ved med at stirre på den.
Jeg kunne ikke lade være.
Jeg har aldrig før følt mig lammet på den måde.
Og så må den bare...
...være forsvundet.
Det lyder måske underligt.
Men jeg kan ikke beskrive det anderledes.
Du så den ikke, vel?
Det begyndte for to måneder siden.
Hver gang jeg tog telefonen, hørte jeg den lyd.
Først var det en bippelyd. Nu er det den der hylende lyd.
- Lød det alt sammen sådan? - Engang var der en mandestemme.
- Hvad sagde han? - Det var et sprog, jeg ikke forstod.
- Har De fået forbindelsen tjekket? - Jeg har sågar skiftet nummer.
Men inden jeg nåede at give det til mine venner...
...begyndte opkaldene igen.
Det er alle sammen hæderlige folk.
- Hvor længe har du boet her? - Hele mit liv. Jeg er født derovre.
- På en gård? - Nej, et rigtigt hus med indlagt vand.
- Undskyld. - Vi gik sågar med sko.
- Hvor fanden er du? - Jeg er her endnu.
- I West Virginia? - Ja, der er dukket noget op.
- Noget af politisk interesse? - Nej, videnskabelig interesse.
Cy ser vred ud.
- Hold ham hen. - Er der noget galt?
Jeg har det fint. Vi tales ved.
VIL IKKE FORSTYRRES
Vi holdt heroppe og hyggede os på bagsædet.
Det er lidt svært at forklare, hvad det var, der skete.
Da jeg vågnede næste dag...
...var mine øjne røde og hævede.
- Hvad sagde lægen? - Han kunne ikke forklare det.
Kan du set det der?
Det er aldrig helet igen.
Vi skal forloves.
Godt.
Hallo?
Mr. Klein.
Jeg må tale med Dem.
I aftes vågnede jeg...
...med mit livs værste hovedpine.
Jeg gik ud på badeværelset for at tage en aspirin.
Jeg kiggede i spejlet, og...
Og jeg lover Dem, at jeg så noget, som jeg ikke kan beskrive.
Men det var ikke mit spejlbillede.
Og så pludselig hørte jeg en sær...
...hylende lyd fra afløbet.
Og der var en stemme.
Det var en stemme.
Og den sagde: "Du skal ikke være bange."
"99 omkommer. Denver 9."
Jeg skrev det ned.
Den gentog det samme i en time. Og så holdt det op.
Da jeg i morges kiggede på det, jeg havde skrevet...
...så jeg det her.
Det har jeg ikke tegnet.
DENVER 9 99 OMKOMMER
- Gordon... - Hvad er der?
Dit øre bløder.
Scanningen viser ikke noget. Du fejler ikke noget.
Er du sikker? Den herres kone havde en svulst.
Du har haft et migræneanfald. Jeg kan give dig nogle piller.
- Tak. - Der var andre symptomer.
Han så syner og hørte stemmer. Sker det ikke ved glioblastoma?
Der er intet, som tyder på noget så sjældent som det.
Men jeg kan da henvise mr. Smallwood til en anden læge.
- Han tager fejl. - Ellers tak.
Mange tak.
Gordon!
Han tager ikke fejl. Du fejler ikke noget.
Han tager ikke fejl, for du fejler ikke noget.
Intet.
Man går til lægen med blødende øre, og så siger han, man har hovedpine.
- Det er da rart, at du ikke er syg. - Gid jeg var syg.
- Det må du ikke sige. - Hvad vil du have, jeg skal sige?
Jeg ser syner og hører stemmer. Gjorde din kone også det?
Nej.
Domain Air Flight 9 fra Denver er styrtet ned.
Vi venter en udtalelse fra selskabet.
Man mener, at alle 99 passagerer og besætningsmedlemmer er døde.
- Må jeg tale med Alexander Leek. - Det er mig.
Jeg arbejder på en sær historie. Måske kan De hjælpe mig.
- Jeg er interesseret i forudsigelser. - De kan læse det hele i bogen.
Ja, men i det kapitel, der hedder...
Er De blevet kontaktet, eller foregiver De blot interesse?
Ja... Nej... Jeg er journalist ved Washington Post.
Beklager. Jeg beskæftiger mig ikke med den slags mere.
Det forstår jeg ikke.
Et er at høre stemmer, men det her var en forudsigelse.
- Og den gik i opfyldelse. - Ser han syner, eller drømmer han?
Når han beskriver det, lyder det nærmest som en drøm.
Han mener, at det finder sted.
Jeg har også haft sådan en drøm.
Det var om natten. Og jeg var ude på havet.
Jeg prøvede at svømme, men jeg frøs.
Jeg kiggede efter noget, som jeg kunne klamre mig til.
Overalt omkring mig flød der smukt indpakkede gaver rundt.
Jeg greb ud efter dem, men de smuttede fra mig.
Og så begyndte jeg at synke...
...som en sten.
Jeg kunne intet gøre.
Men det føltes så dejligt.
Jeg gav bare slip.
Jeg gav slip på det hele, og...
...alt var bare sort.
Jeg mærkede kun mørket over mig og lyset, som skinnede under mig.
Jeg vidste, at jeg skulle dø.
Og så lød der en stemme, som om nogen hviskede mig i øret.
"Vågn op. Nummer 37."
Og så vågnede jeg.
Hvad mon det betyder?
- Nummer 37? - Jeg aner det ikke.
Jeg har mødt ham.
Fyren, som fortalte mig om flystyrtet.
- Har du mødt ham? - Ja.
Jeg har mødt ham.
Jeg var på vej hjem ved midnat i går.
Jeg kørte forbi cementlageret ude ved kemikaliefabrikken.
Så skete der noget.
Et strålende lys. Lysglimt.
Noget omslutter mig.
Det bliver meget varmt.
Det føles, som om jeg ikke kan få vejret.
Han lignede et menneske, men der var...
...noget forkert ved ham. Og så hørte jeg stemmen.
Det var den samme stemme, som jeg hørte sidst. Han sagde:
"Du skal ikke være bange. Jeg hedder Indrid Cold."
Og han sagde: "Et sted på denne størrelse..."
"...ækvator..."
"...omkommer 300."
"Vent på mig. Jeg vender tilbage."
"Vi ses med tiden."
Og så var det væk.
Gordon, jeg...
Se her.
JORDSKÆLV I ECUADOR 300 MENNESKER OMKOMMET
Hun var klar over det.
Jeg så ikke noget.
Vil du høre det seneste opkald?
- Gudskelov, du er der, John. - Gordon?
Jeg ved, jeg lød lidt underlig, men der sker sære ting.
- Tag det roligt. - Han er her.
- Indrid Cold. Han står lige her. - Han siger, at Indrid Cold er der.
Lad mig tale med ham.
Øjeblik.
Goddag, John Klein.
- Hvem er det? - Indrid Cold.
- Eller er det Gordon Smallwood? - Din far er født i Racine i Wisconsin.
Du boede i et grønt hus på Monroe Street.
Du kan ikke huske din mor.
Godt, jeg lytter.
- Hvor er mit ur? - I din sko. Under sengen.
Godt, John. Godt.
Hvad har jeg i hånden?
En læbepomade.
- Kan du læse mine tanker? - Det behøver jeg jo ikke, vel?
Hvad står der i tredje linje på side 51?
"Det brudte smil under hendes hviskende vinger..."
Flere beviser, John Klein?
- Hvordan ser du ud? - Det kommer an på, hvem der ser.
- Jeg vil gerne træffe dig. - Du har truffet mig, John.
Jeg har set dig bange. Du er bange nu, ikke sandt?
- Må jeg spørge om noget? - Du kender jo allerede svaret.
Hvornår? Hvorfor?
- Hvad skete der med min kone? - Du var der selv.
Du finder ikke Mary Klein ved at lede.
Med tiden skal du se hende igen.
Gordon!
Er der noget galt, Connie?
- Har du lige ringet til John? - Nej. Jeg har sovet siden kl. 21.
Eller er det Gordon Smallwood?
Den ligger oppe omkring 1950 svingninger i sekundet.
Men den kommer slet ikke under 1930 svingninger.
Din ligger inden for det normale mellem 1000 og 1200 svingninger.
Så hans stemme er højere end min.
Hvorfor tror du, det er en mand?
Flere beviser?
Hvad er det?
Så vidt jeg kan se, er det en elektrisk impuls.
Men det stammer ikke fra et menneskeligt stemmebånd.
- Hvad skete der med min kone? - Du var der selv.
Du finder ikke Mary Klein ved at lede.
Med tiden skal du se hende igen.
Prækognition: Evnen til at se ind i fremtiden.
Det lyder slet ikke som dig, John. Vi plejede at håne den slags emner.
- Men nu har jeg selv oplevet det. - Tal nu med Cyrus.
Sig, at du har influenza. Jeg skal nok bakke dig op.
Du skulle jo gerne have et job, når du er færdig dernede.
Jeg ringer fra Chicago.
- Hvad tid går dit fly? - Klokken otte.
Er jeg skør?
Nej.
Jeg er skør.
Alexander Leek!
- Hvem er du? - John Klein. Jeg ringede til Dem.
Ved De, hvad det er?
Forsvind.
Fortæl mig, hvad det er.
- Hvor er det blevet iagttaget? - I Point Pleasant i West Virginia.
Jeg ved, De kan hjælpe mig.
Kom.
"Natsværmeren."
"I oldtidens kulturer repræsenterede natsværmeren psyken -
- eller sjælen, der var fanget i dødsrigets mørke."
Mølmanden.
Det kalder de ham i Ukraine.
Han blev set af hundreder det år, hvor Tjernobyl-katastrofen fandt sted.
Man så ham i Galveston i 1969, inden orkanen.
Men tro er ikke viden.
Der findes ingen beviser for, at han virkelig eksisterer rent fysisk.
- Så han findes altså ikke? - Jo.
Der findes så meget, som vi aldrig ser.
Elektricitet, mikrobølger, infrarødt lys.
De har altid været her. Man finder dem på hulemalerierne.
De er en del af klodens historie.
De er bare ikke en del af det, der udgør den fysiske virkelighed.
Hvad er de så en del af?
Du beder om en forklaring på noget...
...som der ikke er en logisk forklaring på.
Du ved, at der opstår energi, fx inden lynet slår ned.
"Inden lynet slår ned." Mener du, at de forvolder katastrofer?
Behøver de det?
Prøver de at advare mig?
Deres motiver er ikke menneskers motiver.
Hvad vil de så?
Jeg aner det ikke.
Det, du gerne vil vide, er...
Hvorfor netop dig?
Ja.
Du har lagt mærke til dem. Og det har de lagt mærke til.
De færreste er ikke følsomme nok til at se dem uden en form for...
...trauma.
Hvad har du været ude for?
I sidste uge fik min ven et sært opkald fra et væsen.
En ånd eller noget. Den syntes at vide alt.
Og den kom med forudsigelser, som gik i opfyldelse?
Han hed Indrid Cold.
Det er sanseindtryk. De kommer til udtryk på forskellig vis.
En stemme. Et lys. Et uhyre.
Hvis din ven tror, han taler med Gud, tager han en smule fejl.
Hvordan kan man forklare, at den ved alt?
Se deroppe.
Hvis der skete et uheld langt væk, kunne vinduespudseren der se det.
Men det betyder ikke, at han er Gud. Endsige klogere end os.
Men derfra, hvor han sidder, kan han se en smule længere.
De væsner må være højerestående end os.
Hvorfor fortæller de os ikke bare, hvad det er, de vil?
Har du nogensinde prøvet at forklare noget til en kakerlak?
Hvor mange har set den?
10. Måske 20.
Der er noget frygteligt under opsejling i Point Pleasant.
Tag ikke tilbage.
Hold dig derfra.
Jeg kan ikke tale mere om det.
Mr. Leek.
Der var en grund til, at jeg endte i Point Pleasant.
Noget førte mig dertil.
Det, der førte dig derhen, førte dig derhen, så du kunne dø.
- De er ved at tænde juletræet. - De har bakset med det i to timer.
Er det ikke Denise?
- Er der noget galt? - Hun er gået fra Gordon.
Han blev fyret fra fabrikken. Pludselig mødte han ikke op mere.
- Hvor er han? - Hvem ved?
Øjeblik.
Connie!
Hvad er der galt?
15 mennesker har set den i dag. Tre af dem er politifolk.
Jeg bryder mig ikke om det.
Hvordan gik det i Chicago?
Hvad sagde han?
Han ville ikke tale med mig.
Er der noget galt, Gordon?
Davs.
- Det er koldt. Sæt dig ind i bilen. - Nej. Jeg venter på ham.
Alle tror, jeg er sindssyg. Og ved du hvorfor?
Denise og de andre ved ikke det, som jeg ved, John.
Jeg tror ikke, at du er sindssyg.
Du har selv talt med ham.
Du... Jeg har ligget vågen om natten.
Det er...
...som om jeg sover.
Men jeg er vågen.
Og så er det, jeg hører ham.
Og når jeg hører ham nu...
...så kan jeg...
...forstå det.
Det hele.
Kan du huske sidste gang, du var rigtig glad?
Den er god nok.
De er der virkelig.
John...
Jeg vil så gerne have, at du skal være lykkelig.
Hvabehar?
- Så er det tid at vågne op. - Jeg har ikke bestilt vækning.
Hvad har du været ude for?
- Så kom jeg endelig igennem. - Gordon?
- Hvor er du? - Han havde ret, John.
- Mr. Cold havde helt ret. - Ret i hvad?
- Jeg kan ikke høre dig. - Ret i, at man forstår.
Det er rigtigt nok, John.
- Hvad taler du om? - Du har intet at frygte.
Vi ses med tiden.
Gordon?
Gordon!
- Hvor længe har han siddet der? - Han har været død i otte timer.
Han er død af kulde.
Hvad fik dig til at tage herud?
- Han ringede til mig. - Hvornår?
- Han lød helt ude af den. - Hvornår ringede han?
For en time siden.
Jeg kan ikke klare det.
John.
Så vidt jeg ved, har der aldrig været et uheld på kemikaliefabrikken.
- Hvad taler du om? - Jeg fik din besked forleden.
Jeg ville have ringet til dig.
- Kan du ikke huske din besked? - Det er John Klein.
Jeg har ikke ringet.
Jeg har undersøgt begge bånd.
Jeg er ligeglad. Det er ikke mig.
Jeg turde sværge på, at det er din stemme.
Herligt. Tak.
En kaffe, tak.
75 cent, tak.
Kender du den kvinde?
- Hvilken kvinde? - Hende, der lige gik.
Hun havde rødt hår og grønne øjne. Hun spurgte efter dig.
John?
- Så du, hvad vej hun gik? - Nej.
- Hvad sagde hun? - Hun stillede en masse spørgsmål.
Og hun spurgte, om du var lykkelig.
- Hvad sagde du? - Jeg bad om at se noget legitimation.
Hun sagde: "Fortæl John, at jeg er ked af, at jeg ødelagde det hele."
Hvad er der i vejen?
Var det hende?
- Er det din kone? - Det var hende.
Jeg er ikke sikker. Håret sad anderledes.
- Det var den kvinde, du så. - Nej, John.
- Der er en vis lighed... - Fis!
- Det er helt i orden, John. - Det er ikke i orden med mig.
Det var den kvinde, du så.
Det kan du ikke gøre mod mig.
Undskyld, John. Jeg har ødelagt det hele.
Undskyld.
Jeg må vide, hvad du har været ude for.
- Fortæl mig det. - Kom indenfor.
Jeg var fysiklærer på Cornell.
Du kan selv slå det op.
En dag begyndte jeg at høre stemmer.
Stemmerne blev til budskaber.
Jeg blev overbevist om, at jeg modtog forudsigelser om en katastrofe.
- Det gjorde du vel også? - Jeg havde stemmerne på bånd.
Jeg vidste, at en bygning snart ville eksplodere.
Men ingen ville høre på mig.
- Hvad skete der så? - Folk omkom.
Masser af mennesker omkom.
Jeg kom i politiets søgelys.
Min kone gik fra mig.
Mine børn holdt op med at tale til mig.
Er du klar over, hvad fire år på et sindssygehospital kan gøre?
Jeg mistede alt.
Man forstår ikke deres budskaber. Man misfortolker dem.
Det var det, der skete for mig.
Til sidst var der kun ét spørgsmål tilbage.
Hvad var vigtigst:
At få beviser...
...eller at overleve.
Jeg har lagt det bag mig. Og jeg har ikke fortrudt det.
Men havde du ikke behov for at få vished?
Vi får ikke vished.
- Det er Cyrus. Er det dig, John? - Ja, det er mig.
Drop det, du er i gang med. Guvernøren skal til Charleston.
Og bagefter besøger han kemikaliefabrikken i Point Pleasant.
Tag ud og tag imod ham i lufthavnen.
- Hører du efter? - McCallum på kemikaliefabrikken.
Lov mig, at du tager derud. Er du der, John?
Stor tragedie på Ohio-floden.
Jeg kan ikke melde mig syg, bare fordi du har bange anelser.
Gordon så sære lys på himlen. De viser sig over kemikaliefabrikken.
Josh får et falsk opkald fra mig, hvor jeg nævner en ulykke der.
Og så ringer Indrid Cold og taler om en stor tragedie på Ohio-floden.
- Og hvad ligger ved Ohio-floden? - Kemikaliefabrikken.
McCallum besøger den i dag.
Jeg var på vej hen for at interviewe ham, da jeg endte...
Det var sådan, jeg endte her.
Det er derfor, jeg er her.
- Han havde ret. - Hvem havde ret?
- Du har talt med Leek! - Han var en del af advarslen.
Jeg ville ikke skræmme dig.
Han sagde, at budskaberne er ægte nok.
Der sker noget frygteligt.
Connie...
- Vi må rejse nu. - Nej. Sådan kan jeg ikke leve.
Jeg kan ikke følge Indrid Colds råd. Jeg tror ikke på ham.
Jeg tager ind til Charleston. Du må ikke tage ud til fabrikken.
Sæt, der ikke sker noget. Hvad vil du så gøre?
- Det er ikke det, det handler om. - Jo. Gordon hørte også stemmer.
Jeg er ikke Gordon. Jeg ved, hvad der vil ske.
Du skal af sted. Jeg skal på arbejde. Vi kan tale om det senere.
- Hr. guvernør. - Rart at se dig igen, John.
- Jeg må tale med Dem. - Om hvad?
De må aflyse rundvisningen.
Aflys rundvisningen. Få dem til at lukke fabrikken nu.
- Fabrikken ryger i luften. - Statspolitiet...
- Hvor er politiet? - De ved ikke noget endnu.
- Har I modtaget en bombetrussel? - Jeg sagde ikke noget om en bombe.
Jeg har en kilde. Det lyder måske...
Du er langt ude, John.
Få fat i Cyrus Bills fra Washington Post.
Skru lige op.
McCallum havde kun lovord til overs for det petrokemiske anlæg.
Han ventes at foreslå lignende forbedringer andre steder.
Vi skal senere se nærmere på, hvad det var, guvernøren så.
Hold da kæft...
Jeg må sige, at Edgewater har gjort et flot stykke arbejde.
Der er en besked til Dem, mr. Klein.
MARY RINGER. GEORGETOWN. FREDAG MIDDAG
- John? - Kom indenfor.
- Skal du tilbage til Washington? - Ja.
- Behøver du at rejse? - Ja.
- Hvis det er på grund af det i dag... - Det er det ikke.
Jeg har fået en besked.
Jeg skal være hjemme fredag middag.
Er du klar over, hvad der er ved at ske med dig?
Jeg må af sted.
Det er mig.
Connie?
Jeg tænkte på, om vi kunne snakke lidt sammen.
John?
- Kan jeg ringe senere? - Nej.
Jeg har købt en billet til dig. Dit fly afgår kl. 13.45.
Jeg prøvede at få billet til flyet til Charleston, men det er fyldt.
- Du må tage af sted nu. - Det kan jeg ikke...
Det er juleaften, John. Du skal ikke sidde alene.
- Jeg kan ikke. - Jo, du kan.
Da Mary blev syg, tænkte jeg tit på...
...at jeg måtte kunne gøre noget.
Jeg ved, jeg kan gøre noget.
Ingen kan gøre noget. Hør nu på mig.
Fly styrter ned. Jordskælv rammer os.
Folk, man elsker, dør.
Og uanset hvad stemmen siger, så kan du ikke stille noget op.
Det er to år siden i dag.
- Han siger, at Mary ringer til mig. - Han lyver, John.
Måske lyder det som hende, men det er ikke hende.
Jeg ved ikke, hvad der sker, når vi dør. Men Mary er ikke hos Indrid.
Sæt, det er hende.
Hun er død, John.
Spørgsmålet er bare, hvordan du vil huske hende.
- Jeg savner hende sådan. - Det ved jeg godt.
Hør her, John.
Du kan også savne hende her. For der er du alene.
Og det skal du ikke være.
Gør, hvad du vil. Jeg forstår dig godt.
Men der er middag kl. 18. Og vi pakker gaver ud kl. 20.
Vi håber, at du kommer.
Farvel, John.
Klokken er 17.51 denne kolde juleaften.
- Hvad sker der? - Der er bøvl med trafiklysene.
Stor tragedie på Ohio-floden.
Åh nej...
Få alle væk fra broen!
Kom ud af bilerne og stik af!
C.J. Skru ned for det der. Se at komme væk fra broen!
Kom ud!
Kom ud af bilen!
Kom ud!
Vogn 64 her.
Katastrofe på Silver Bridge.
Kan I høre mig? Silver Bridge.
Katastrofe på Silver Bridge.
Vågn op. Vågn op.
Så er du her virkelig.
- Jeg troede, at jeg havde drømt det. - Jeg tog af sted, da du ringede.
For du ringede da, ikke?
Jo, jeg ringede.
John.
- Hvordan ser det ud? - Slemt.
Det kunne have været meget værre.
- Er de færdige med at lede? - 36.
Der er 36 omkomne.
36?
"Vågn op, nummer 37."
Vågn op...
Årsagen til katastrofen på Silver Bridge blev aldrig fastslået.
Mølmanden er blevet set andre steder, -
- men ikke i Point Pleasant siden.
Tekstning: Aage Brock SDI Media Denmark